Avārijas situācijas novēršana ‑ obligāti veicama pārvaldīšanas darbība daudzdzīvokļu mājā, kas nav nodota dzīvokļu īpašnieku pārvaldīšanā

Latvijas Republikas Augstākās tiesas
Civillietu departamenta
2016.gada 9.novembra
SPRIEDUMS
Lieta Nr. C28179111
SKC–264/2016

Latvijas Republikas Augstākās tiesas Civillietu departaments šādā sastāvā:
tiesnese referente M.Zāģere 
tiesnesis I.Bisters
tiesnese I.Garda
izskatīja rakstveida procesā civillietu sakarā ar atbildētājas [pers. A] kasācijas sūdzību par Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2013.gada 22.oktobra spriedumu [pers. A] prasībā pret SIA „Rīgas namu pārvaldnieks” par pienākuma uzlikšanu veikt remontdarbus avārijas situācijas novēršanai un zaudējumu piedziņu.
Aprakstošā daļa
[1] Starp Rīgas pašvaldības (turpmāk ‑ RP) SIA „Sarkandaugava” kā dzīvojamās mājas [adrese], pārvaldnieci un [pers. B] kā dzīvokļa Nr.39 īpašnieci 2001.gada 26.jūlijā noslēgts dzīvojamās mājas uzturēšanas un apsaimniekošanas līgums.
RP SIA „Sarkandaugava” pēc [pers. B] pieteikuma 2010.gada 19.jūlijā sastādījusi aktu par dzīvokļa Nr.39, [adrese], saliešanu, konstatējot, ka mājas iekšējo lietus ūdensnotekas cauruļu nespējas novadīt lietus ūdens daudzumu dēļ pārplūda mājas bēniņi, kā rezultātā bojāts minētais dzīvoklis. RP SIA „Sarkandaugava” būvinženieris 2010.gada 19.jūlijā sastādīja tāmi dzīvokļa Nr.39 remontam pēc applūdināšanas, norādot, ka tā izmaksas ir 133,52 Ls.
Starp [pers. A] kā cedenti un [pers. A] kā cesionāri 2010.gada 22.septembrī noslēgts cesijas līgums, ar kuru cedente cedē cesionāram visus līguma parakstīšanas dienā esošos prasījumus un prasījumus, kas radīsies nākotnē pret parādnieku un kas izriet no parādnieka saistībām pret cedentu sakarā ar dzīvokli Nr.39, [adrese].
RP SIA „Sarkandaugava” un [pers. A] 2010.gada 30.septembrī noslēgušas dzīvojamās mājas uzturēšanas un apsaimniekošanas līgumu.
No 2010.gada 29.decembra RP SIA „Sarkandaugava” reorganizēta, izveidojot uzņēmumu SIA „Rīgas namu pārvaldnieks”.
[2] [Pers. A] 2011.gada 1.februārī cēlusi tiesā prasību, vēlāk to papildinot, pret SIA „Rīgas namu pārvaldnieks”, kurā lūgusi uzlikt par pienākumu atbildētājai steidzamības kārtībā novērst avārijas situāciju ‑ veikt ēkas [adrese], iekšējās ūdens notekcaurules un/vai jumta seguma remonta darbus un kāpņu telpas, kurā atrodas dzīvoklis Nr.39, sienu un griestu kosmētisko remontu, piedzīt no atbildētājas prasītājas labā zaudējumus 764,51 Ls, likumiskos procentus, kā arī tiesāšanās izdevumus.
Prasības pieteikumā norādīts šāds pamatojums.
[2.1] Sakarā ar ēkas [adrese], jumta seguma bojājumu, stipra lietus laikā 2010.gada naktī no 18. uz 19.jūliju notika dzīvokļa Nr.39 saliešana, kā rezultātā tika bojāts gan dzīvoklis, gan tajā esošās mantas, tādējādi prasītājai nodarīti zaudējumi 798,03 Ls. Prasītājas labā ir piedzenami izdevumi 100 Ls par zvērināta advokāta Andra Gulbja sniegtajiem juridiskajiem pakalpojumiem. Tā kā atbildētāja ir labprātīgi atlīdzinājusi zaudējumus 133,52 Ls, kopējā prasības summa ir 764,51 Ls.
[2.2] Dzīvokļa appludināšana notikusi trešo reizi, pirms tam dzīvoklis saliets 2001. un 2005.gadā, kam iemesls ir slikts jumta seguma un/vai iekšējās ūdensnotekas caurules avārijas stāvoklis. Ignorējot prasītājas lūgumu, remonta darbi avārijas situācijas novēršanai netiek veikti, lai gan blakus kāpņu telpās 2007.gadā veikts kosmētiskais remonts par 16 000 Ls. Lai novērstu avārijas situāciju, atbildētājai šis pienākums uzliekams ar spriedumu.
Prasība pamatota ar Civillikuma 1., 1587., 1775., 1779., 1782.pantu, Dzīvojamo māju pārvaldīšanas likuma (turpmāk ‑ Pārvaldīšanas likums) 4.panta trešo daļu, 6.panta otro daļu, 10., 16.pantu, Ministru kabineta 2008.gada 9.decembra noteikumu Nr.1014 ,,Kārtība, kādā aprēķināma maksa par dzīvojamās mājas pārvaldīšanu un apsaimniekošanu” (turpmāk ‑ Valdības noteikumi Nr.1014) 21.punktu.
[3] Ar Rīgas pilsētas Kurzemes rajona tiesas 2013.gada 26.februāra spriedumu prasība noraidīta.
[4] Izskatījusi lietu sakarā ar [pers. A] pārstāvja iesniegto apelācijas sūdzību, Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija 2013.gada 22.oktobrī nosprieda prasību noraidīt.
[5] Ar Augstākās tiesas Civillietu departamenta rīcības sēdes 2014.gada 24.janvāra lēmumu ierosināta kasācijas tiesvedību sakarā ar [pers. A] kasācijas sūdzību par Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2013.gada 22.oktobra spriedumu daļā, ar kuru noraidīta prasība noteikt SIA „Rīgas namu pārvaldnieks” pienākumu veikt remontdarbus avārijas situācijas novēršanai. Savukārt atteikts ierosināt kasācijas tiesvedību sakarā ar [pers. A] kasācijas sūdzību par Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2013.gada 22.oktobra spriedumu daļā, ar kuru noraidīta prasība par zaudējumu piedziņu. Līdz ar to spriedums šajā daļā stājies likumīgā spēkā.
[6] Spriedums daļā, ar kuru noraidīts nemantiska rakstura prasījums, pamatots ar šādiem argumentiem.
[6.1] No lietā iesniegtajiem pieradījumiem konstatējams, ka ēkas [adrese], jumta segums ir neapmierinošā stāvoklī. Minēto apstiprina RP SIA „Sarkandaugava” 2010.gada 27.maijā sastādītais apsekošanas akts, kurā norādīts, ka jumta segumā nav iespējams noteikt konkrētu ūdens noplūdes vietu, tā noteiktais kalpošanas laiks (12 gadi) ir beidzies, nepieciešams veikt jumta seguma nomaiņu pilnā apjomā.
SIA „Mantra” 2010.gada vasarā veica ēkas [adrese], jumta apsekošanu un sastādīja jumta seguma nomaiņas darbu tāmi par 17 812,76 Ls (sk. lietas 1.sēj., 85.lp). Daudzu dzīvokļu īpašnieki 2010.gadā ar parakstiem apliecinājuši piekrišanu jumta seguma remontdarbiem un tāmei, tomēr kopsapulces lēmums šajā jautājumā nav pieņemts (sk. lietas 1.sēj., 86.lp).
Lietā nav strīda par faktu, ka jumta remonta darbi netika veikti. No lietas materiālos esošās sarakstes izriet, ka tam par iemeslu bija RP SIA „Sarkandaugava” reorganizācija un apstāklis, ka iedzīvotāju piekrišana jumta seguma remontam netika saņemta. Izvērtējot mājas [adrese], dzīvokļu īpašnieku kopsapulces protokolu, iecirknis „Sarkandaugava” to nav atzinis par sev saistošu, jo netika ievērota kopsapulces sasaukšanas kārtība.
Atzīstams, ka atbildētāja nav veikusi darbības, kas tai uzliktas ar Pārvaldīšanas likumu, kā arī dzīvojamās mājas uzturēšanas un apsaimniekošanas līguma 13.3.punktu (pārvaldnieks uzņemas pienākumu veikt ēkas kārtējo remontu dzīvojamās mājas tehniskās ekspluatācijas noteikumos paredzētajā kārtībā un saskaņā ar apstiprinātu tāmi).
[6.2] Vienlaikus par pamatotiem atzīstami atbildētājas iebildumi, ka pastāv objektīvi šķēršļi, kas kavē veikt jumta remontu, jo atbildētājai šādam nolūkam nav līdzekļu. Minēto apstiprina atbildētājas iesniegtais dzīvojamās mājas uzturēšanas un apsaimniekošanas faktisko ieņēmumu un izdevumu pārskats par 2009.gadu (sk. lietas 1.sēj., 67.lp).
Atbilstoši Valdības noteikumu Nr.1014 10.punktam dzīvojamās mājas apsaimniekotājs izsniedz mājas tāmi nākošajam gadam un piedāvā veidot uzkrājumus remontdarbiem. Dzīvokļu īpašnieki izlemj, vai piekrīt šādu uzkrājumu veidošanai (12.punkts). Tā kā dzīvokļu īpašnieki nepiekrita veikt uzkrājumus jumta un notekcauruļu remontam, SIA „Rīgas namu pārvaldnieks” nav līdzekļu jumta remontam.
Tiesa nevar uzlikt pienākumu atbildētājai veikt ēkas [adrese], iekšējās ūdens notekcaurules un/vai jumta seguma remonta darbus, kāpņu telpas 7.stāvā sienu un griestu kosmētisko remontu, kā tas lūgts prasības pieteikumā, jo šādu jautājumu izlemšana neietilpst tiesas kompetencē. Atbilstoši Valdības noteikumu Nr.1014 saturam šo jautājumu izlemšanai ir nepieciešama dzīvokļu īpašnieku piekrišana. Respektīvi, vienīgi dzīvokļu īpašnieku kompetencē ir lemt par iegūto līdzekļu izlietojumu.
[6.3] Konkrētajā gadījumā nav konstatējama atbildētājas prettiesiska rīcība, kas izpaustos neattaisnojamā atteikumā izdarīt ēkas jumta remontu un kāpņu telpas kosmētisko remontu. Šo darbu neveikšana ir saistīta ar līdzekļu trūkumu, mājas dzīvokļu īpašniekiem neveidojot uzkrājumus minēto remontdarbu finansēšanai, turklāt dzīvokļu īpašnieki kopsapulcē nav pieņēmuši lēmumu par remontdarbu nepieciešamību.
[6.4] [Pers. A] nav tiesīga dzīvojamās mājas [adrese], dzīvokļu īpašnieku vārdā celt prasību par pienākuma uzlikšanu apsaimniekotājam veikt remontdarbus. Šis prasījums skar visus dzīvokļu īpašniekus un prasītāja nav ieguvusi pārējo kopīpašnieku pilnvarojumu rīkoties viņu vārdā.
[7] Prasītājas kasācijas sūdzībā par apelācijas instances tiesas spriedumu daļā, kurā ierosināta kasācijas tiesvedība, norādīti šādi argumenti.
[7.1] Atbilstoši Dzīvokļa īpašuma likuma 20.panta pirmajai daļai dzīvokļu īpašniekiem ir tiesības pieņemt lēmumus, nesasaucot dzīvokļu īpašnieku kopsapulci, ‑ aptaujas veidā, ja vien dzīvokļu īpašnieku kopība nav noteikusi, ka attiecīgais jautājums izlemjams tikai dzīvokļu īpašnieku kopsapulcē.
Ņemot vērā, ka dzīvokļu īpašnieku kopība nav noteikusi, ka jautājums par jumta seguma remontdarbiem izlemjams vienīgi dzīvokļu īpašnieku kopsapulcē, kopsapulces lēmums šajā jautājumā nebija nepieciešams. Jautājums par piekrišanu jumta seguma remontdarbiem un tāmei tika izlemts aptaujas veidā, ko apstiprina lietā iesniegtie pierādījumi un ko atzinusi arī tiesa, norādot, ka mājas īpašnieki rakstveidā ir apliecinājuši piekrišanu jumta seguma remontdarbiem un tāmei. Tāpēc nepamatots ir tiesas motīvs, ka netika ievērota kopsapulces sasaukšanas kārtība attiecīgā jautājuma izlemšanai.
No atbildētājas 2010.gada 31.augusta vēstules redzams, ka dzīvokļu īpašnieki ir nolēmuši veikt arī mājas kāpņu telpu kosmētisko remontu.
[7.2] Atzīstot, ka atbildētājai pastāvēja objektīvi šķēršļi jumta remontdarbu veikšanai, tiesa pārkāpusi Pārvaldīšanas likuma 6.panta otrās daļas 1. punkta d) apakšpunktu (obligāti veicama pārvaldīšanas darbība ir dzīvojamās mājas uzturēšana atbilstoši normatīvo aktu prasībām, tostarp, dzīvojamās mājas, tajā esošo iekārtu un komunikāciju apsekošana, tehniskā apkope un kārtējais remonts) un trešo daļu (citas pārvaldīšanas darbības ir darbības, kas saistītas ar dzīvojamās mājas pārvaldīšanu, un tiek veiktas atbilstoši dzīvojamās mājas īpašnieka gribai un maksātspējai. Pie tām pieder ar dzīvojamās mājas uzlabošanu un attīstīšanu un šim nolūkam nepieciešamo pasākumu ilgtermiņa plāna sagatavošanu saistītās darbības).
Atbilstoši Ministru kabineta 2010.gada 28.septembra noteikumu Nr.907 „Noteikumi par dzīvojamās mājas apsekošanu, tehnisko apkopi, kārtējo remontu un energoefektivitātes minimālajam prasībām” (turpmāk ‑ Valdības noteikumi Nr.907) 4.punktam remontu veic, lai nodrošinātu dzīvojamās mājas, tajā esošo iekārtu un inženierkomunikāciju turpmāku ekspluatāciju. Remonts var būt ārpuskārtas remonts ‑ šajos noteikumos minēto bojājumu savlaicīga novēršana (4.1.punkts), vai plānotais remonts ‑ bojājumu novēršana dzīvojamās mājas pārvaldītāja noteiktajā termiņā (4.2.punkts).
Konkrētajā gadījumā prasības pieteikumā norādītie remontdarbi ir saistīti ar dzīvojamās mājas uzturēšanu atbilstoši normatīvo aktu prasībām, līdz ar to tie ir veicami neatkarīgi no dzīvojamās mājas īpašnieku gribas un maksātspējas.
[7.3] Atzīstot, ka tās kompetencē neietilpst jautājuma par pienākuma uzlikšanu atbildētājai veikt remontdarbus izlemšana, tiesa nepareizi interpretējusi Valdības noteikumu Nr.1014 21.punktu, kas neaizliedz tiesai veikt atbildētājas rīcības izvērtējumu, un, konstatējot pārkāpumus, uzlikt pienākumu izpildīt normatīvajos aktos noteiktās prasības.
[7.4] Tiesa nepareizi piemērojusi Civillikuma 1677.pantu. Noslēdzot līgumu par ēkas apsaimniekošanu, dzīvokļu īpašnieki uzņēmās solidāras saistības. Līdz ar to katrs dzīvokļa īpašnieks atbilstoši minētajai likuma normai ir tiesīgs prasīt saistību izpildi no apsaimniekošanas pakalpojumu sniedzējas.
Tiesības prasīt līguma izpildi nav saskaņojamas par pārējiem īpašniekiem (Civillikuma 1587.pants).
[7.5] Kļūdains ir tiesas secinājums, ka Civillikuma 1068.panta noteikumi nav attiecināmi uz konkrēto strīdu.
Satversmes tiesas 2011.gada 25.oktobra spriedumā lietā Nr. 2011-01-01 norādīts, ka atsevišķs kopīpašnieks ir tiesīgs šādus pārgrozījumus izdarīt arī tad, ja pārējie kopīpašnieki nepiekrīt nepieciešamo pārgrozījumu izdarīšanai, lai gan viņiem, ņemot vērā kopējās lietas raksturu un stāvokli, ir pienākums tos izdarīt. Ikviens kopīpašnieks neatkarīgi no citu kopīpašnieku piekrišanas ir tiesīgs vienpersoniski, izmantot visus tiesiski pamatotos līdzekļus, lai atturētu trešās personas no kopīgās lietas apdraudējuma.
Lai gan Satversmes tiesas spriedums ir pieņemts lietā par kopīpašnieku tiesībām rīkoties ar īpašumu, tomēr tajā izteiktās atziņas ir attiecināmas arī uz konkrēto tiesisko un faktisko situāciju.
[Pers. A] bija tiesības celt prasību tiesā, lai novērstu ne tikai viņai piederošā dzīvokļa, bet arī visas mājas bojāšanu.
Motīvu daļa
[8] Pārbaudījis sprieduma daļā, kurā ierosināta kasācijas tiesvedība, likumību attiecībā uz argumentiem, kas minēti kasācijas sūdzībā, kā to noteic Civilprocesa likuma 473.panta pirmā daļa, Augstākās tiesas Civillietu departaments atzīst, ka spriedums daļā, ar kuru noraidīts prasījums par pienākuma noteikšanu SIA ,,Rīgas namu pārvaldnieks” veikt remontdarbus avārijas situācijas novēršanai, atceļams un lieta šajā daļā nododama jaunai izskatīšanai, savukārt daļā par pienākuma noteikšanu veikt dzīvojamās mājas kāpņu telpas remontu spriedums atstājams negrozīts.
[9] Tiesa konstatējusi un šo faktu atbildētāja lietas iztiesāšanas gaitā neapstrīdēja, ka prasītājai piederošā dzīvokļa īpašuma saliešanas cēlonis bija dzīvojamās mājas jumta seguma caurtece, kuru izsauca tā neapmierinošais tehniskais stāvoklis.
Atzīdama, ka atbildētāja, neveicot jumta seguma remontdarbus, pārkāpusi gan Pārvaldīšanas likuma noteikumus, gan Apsaimniekošanas līguma 13.3.punktā pielīgtās saistības, Civillietu tiesas kolēģija tomēr nav saskatījusi pamatu prasījuma, kas pieteikts nolūkā panākt izveidojušās avārijas situācijas novēršanu, apmierināšanai.
Augstākās tiesas Civillietu departaments piekrīt kasācijas sūdzības iesniedzējas argumentiem, kuros apstrīdēta spriedumā izdarīto secinājumu pamatošanai izmantoto materiālo tiesību normu piemērošanas un iztulkošanas pareizība. Turklāt tiesa nav noskaidrojusi apstākļus, kuriem var būt nozīme lietas pareizai izspriešanai.
[9.1] Dzīvojamo māju pārvaldīšanas principus, dzīvojamo māju pārvaldīšanas procesā iesaistīto personu savstarpējās attiecības, tiesības, pienākumus un atbildību, kā arī valsts un pašvaldības kompetenci šajā jomā, regulē Pārvaldīšanas likums.
No šā likuma 6.panta pirmās daļas vārdiskā satura izriet, ka dzīvojamās mājas pārvaldīšanas darbības sadalītas divās grupās: 1) obligāti veicamajās (1.punkts), 2) citās (2.punkts).
Dzīvojamās mājas uzturēšana (fiziska saglabāšana) atbilstoši normatīvo aktu prasībām, kā noteikts minētā panta otrās daļas 1.punktā, ir viena no obligāti veicamajām pārvaldīšanas darbībām. Savukārt šā panta trešajā daļā dots citu pārvaldīšanas darbību raksturojums, paredzot, ka pie tām pieder ar dzīvojamās mājas uzlabošanu, attīstīšanu un šim nolūkam nepieciešamo pasākumu ilgtermiņa plāna sagatavošanu saistītas darbības, kas tiek veiktas atbilstoši dzīvojamās mājas īpašnieka gribai un maksātspējai.
Ja dzīvojamās mājas lietošanas īpašību (kvalitātes) saglabāšana, Augstākās tiesas Civillietu departamenta ieskatā, nav iedomājama, nenodrošinot jumta seguma atbilstību attiecīgajiem būvnormatīviem, tad ir pamats atzinumam, ka tā uzturēšana, tehniskā apkope un bojājumu novēršana, ir obligāti veicamas pārvaldīšanas darbības.
Valdības noteikumu Nr.907, kas izdoti saskaņā ar Pārvaldīšanas likuma 6.panta piekto daļu, 4.1. un 17.1.punkts, iztulkojot minētās normas kopsakarā, ļauj secināt, ka jumta seguma caurteces gadījumā ir jāveic ārpuskārtas remonts konstatēto bojājumu savlaicīgai novēršanai. Lēmumu par ārpuskārtas remontu pieņem pārvaldītājs (15.1.punkts), par kādu atbilstoši Pārvaldīšanas likuma 1.panta 3.punktam atzīstams dzīvojamās mājas īpašnieks vai pārvaldnieks, kas ir tam pilnvarots.
Pārvaldīšanas likuma 10.panta trešajā daļā un Dzīvokļa īpašuma likuma 10.panta pirmās daļas 2.punktā ietverts vispārīgs noteikums, ka pārvaldīšanas uzdevuma izpildei nepieciešamo finansējumu nodrošina dzīvokļa īpašnieks. Tomēr nedz minētajos likumos, nedz Valdības noteikumos Nr.907 nav reglamentēta pārvaldnieka rīcība gadījumā, kad, no vienas puses, konstatēti dzīvojamās mājas un tajā esošo iekārtu vai inženierkomunikāciju bojājumi, kas rada būtisku apdraudējumu, tādējādi prasot ātras un efektīvas darbības, lai avārijas situācija tiktu novērsta, bet, no otras puses, šādu ārpuskārtas remontdarbu veikšanai trūkst finansiālā nodrošinājuma.
Līdz ar to nākas atzīt, ka normatīvais regulējums šajā jautājumā ir nepilnīgs, kam par iemeslu, Augstākās tiesas Civillietu departamenta ieskatā, kalpojis likumdevēja pieņēmums – dzīvojamās mājas īpašnieks, respektīvi, visu dzīvokļu īpašnieki godprātīgi izpilda Dzīvokļa īpašuma likuma 10.panta pirmās daļas 1. un 2.punktā noteikto pienākumu.
Vienlaikus jānorāda, ka šīs problēmas risinājuma meklēšanai izskatāmās lietas ietvaros nav pamata, jo iepriekš aplūkotais regulējums attiecas uz dzīvojamajām mājām, kurās pārvaldīšanas tiesības nodotas dzīvokļu īpašnieku sabiedrībai vai dzīvokļu īpašnieku kopības izvēlētam pārvaldniekam, kuram, noslēdzot pilnvarojuma līgumu, dots konkrēts pārvaldīšanas uzdevums.
[9.2] Lietai pievienoto dzīvojamās mājas uzturēšanas un apsaimniekošanas līgumu saturs (sk. lietas 1.sēj., 12.-13., 19.lp.) liecina, ka strīda izcelšanās laikā dzīvokļu īpašnieku sabiedrība vai ar dzīvokļu īpašnieku savstarpējo līgumu pilnvarota persona ar nodošanas pieņemšanas aktu nebija pieņēmusi dzīvojamo māju pārvaldīšanā, kā arī dzīvokļu īpašnieku kopība likumā noteiktā kārtībā nebija lēmusi par pārvaldīšanas kārtību un noteikusi maksu par to. Tātad dzīvojamās mājas pārvaldīšanas pienākums saskaņā ar likuma ,,Par valsts un pašvaldību dzīvojamo māju privatizāciju” 50.panta septīto daļu noteikts Rīgas pašvaldībai, kura šā pienākuma izpildi uz pilnvarojuma līguma pamata uzdevusi atbildētājai, kas ir pašvaldības kapitālsabiedrība.
Tā kā lietā nav pierādījumu tam, ka dzīvojamās mājas [adrese], dzīvokļu īpašnieki atbilstoši likuma ,,Par valsts un pašvaldību dzīvojamo māju privatizāciju” 50.panta trešās daļas 1.punktam būtu, savstarpēji vienojoties, noteikuši dzīvojamās mājas pārvaldīšanas nosacījumus un maksu par šo pakalpojumu, strīda tiesiskās attiecības vērtējamas, piemērojot saskaņā ar likuma ,,Par valsts un pašvaldību dzīvojamo māju privatizāciju” 50.panta ceturto un piekto daļu 2008.gada 9.decembrī izdotos Valdības noteikumus Nr.1014 (2.punkts), kas reglamentē kārtību, kādā pārvaldnieks, t.i., atbildētāja, balstoties uz dzīvojamās mājas tehniskās apsekošanas rezultātā iegūto informāciju, noteic ar dzīvojamās mājas uzturēšanu saistītās izmaksas un aprēķina maksu par pārvaldīšanas pakalpojumiem nākamajam kalendāra gadam.
[9.3] Pārbaudāmajā spriedumā, atsaucoties uz minēto noteikumu 11. un 12.punktu, izdarīti secinājumi, ka iekams dzīvokļu īpašnieki nav devuši piekrišanu uzkrājumu remontdarbiem veidošanai, SIA ,,Rīgas namu pārvaldnieks” nav līdzekļu jumta remontam un ka tiesa nevar noteikt atbildētājai pienākumu veikt dzīvojamās mājas jumta remontu, jo šāda jautājuma izlemšana neietilpst tiesas kompetencē.
Norādītos apelācijas instances tiesas motīvus Augstākās tiesas Civillietu departaments atzīst par nepamatotiem. Pirmkārt, kā izriet no minēto normu teksta, tajās regulēta pārvaldnieka aprēķinātās pārvaldīšanas un apsaimniekošanas maksas saskaņošanas ar dzīvokļu īpašniekiem procedūra, nevis lēmuma par uzkrājumu veidošanu pieņemšanas kārtība. Otrkārt, prasība vērsta uz to, lai panāktu dzīvojamās mājas jumta seguma un notekcaurules bojājumu novēršanu, kas ir obligāti veicama pārvaldīšanas darbība. Ārpuskārtas remontam, kura izmaksas sedzamas no saņemtajiem pārvaldīšanas un apsaimniekošanas maksājumiem, nav nepieciešams īpašs dzīvokļu īpašnieku akcepts. Tas, ka dzīvojamās mājas jumts ir neapmierinošā stāvoklī un tāpēc ir nepieciešama tā nomaiņa, nebūt nenozīmē, ka pārvaldnieks būtu atbrīvojams no pienākuma veikt pasākumus lokālu jumta bojājumu novēršanai. Treškārt, atbilstoši Valdības noteikumu Nr.1014 21.punktam, ja dzīvojamai mājai ir radusies vai var rasties avārijas situācija, kas var apdraudēt personas dzīvību, veselību vai īpašumu, pārvaldniekam piešķirtas tiesības steidzamai avārijas situācijas novēršanai izmantot līdzekļus, kas iekasēti par dzīvojamās mājas pārvaldīšanu un apsaimniekošanu, vai citus pārvaldnieka rīcībā esošus finanšu līdzekļus. Par avārijas situācijas novēršanu iztērētos līdzekļus papildus noteiktajai pārvaldīšanas un apsaimniekošanas maksai sedz dzīvokļu īpašnieki (šo noteikumu 24.pants). No minēto noteikumu satura pretēji spriedumā secinātajam neizriet, nedz tas, ka jautājuma par avārijas situācijas novēršanu izlemšana ietilpst vienīgi dzīvokļu īpašnieku ekskluzīvā kompetencē nedz arī tas, ka ārpuskārtas remonta neveikšanu attaisnotu līdzekļu trūkums.
[9.4] Pamatojot atzinumu, ka pārvaldnieka bezdarbību attaisno dzīvojamās mājas jumta remontam nepieciešamo finanšu līdzekļu trūkums, Civillietu tiesas kolēģija aprobežojusies ar atsauci uz atbildētājas iesniegto Dzīvojamās mājas uzturēšanas un apsaimniekošanas faktisko ieņēmumu un izdevumu pārskatu par 2009.gadu, kurā atspoguļotas dzīvokļu īpašnieku veicamo obligāto maksājumu parādsaistības (sk. lietas 1.sēj., 67.lp.), taču nav nemaz centusies noskaidrot apstākļus, kas saistīti ar šo parādsaistību rašanos, kam konkrētajā gadījumā var būt nozīme, jo Pārvaldīšanas likuma 14.panta sestā daļa pārvaldniekam aizliedz dzīvojamās mājas īpašnieka veidotos uzkrājumus izmantot: 1) savas darbības rezultātā radušos zaudējumu segšanai; 2) dzīvojamās mājas īpašnieka neizpildītu saistību izpildei (parādu segšanai u.tml.).
Citiem vārdiem, lai atzītu atbildētājas izvirzītos iebildumus par pierādītiem, tiesai bija jāizvērtē, vai pārvaldīšanas un apsaimniekošanas maksājumi, kas iekasēti no dzīvokļu īpašniekiem, tikuši izlietoti racionāli un atbilstoši normatīvo aktu prasībām, kas, pārkāpjot Civilprocesa likuma 8., 97.panta noteikumus, nav darīts.
[9.5] Tā kā starp pusēm pastāv no tiesīgi noslēgta līguma izrietošas attiecības, nepamatots ir tiesas pieņēmums, ka prasības par līguma izpildi celšanai nepieciešams pārējo dzīvojamās mājas kopīpašnieku pilnvarojums.
[10] Apkopodams iepriekš izklāstītos argumentus, Augstākās tiesas Civillietu departaments nonāk pie secinājuma, ka apelācijas instances tiesas spriedumu norādītajā daļā nevar atzīt par tiesisku, kas ir pamats kasācijas sūdzības šajā daļā apmierināšanai.
Atceļot spriedumu daļā, prasītājai saskaņā ar Civilprocesa likuma 458.panta otro daļu atmaksājama drošības nauda.
[11] [Pers. A] prasījumu daļā par pienākuma noteikšanu atbildētājai veikt dzīvojamās mājas kāpņu telpas remontu tiesa noraidījusi pamatoti, jo minētās darbības, kā jau norādīts šā sprieduma 9.1.puntā, saistītas ar dzīvojamās mājas uzlabošanu nevis tās uzturēšanu (fizisku saglabāšanu) lietošanai derīgā stāvoklī. Šādus remontdarbus pārvaldītājs ir tiesīgs veikt vienīgi tad, ja attiecīgs uzdevums tam dots ar dzīvokļu īpašnieku kopības lēmumu, turklāt nodrošinot nepieciešamo finansējumu.
Līdz ar to apelācijas instances tiesas spriedums šajā daļā atstājams negrozīts.
Rezolutīvā daļa
Pamatojoties uz Civilprocesa likuma 474.panta 1. un 2.punktu, Augstākās tiesas Civillietu departaments
nosprieda
Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2013.gada 22.oktobra spriedumu daļā, ar kuru noraidīts prasījums par pienākuma noteikšanu SIA ,,Rīgas namu pārvaldnieks” veikt remontdarbus avārijas situācijas novēršanai, atcelt un lietu šajā daļā nodot jaunai izskatīšanai, savukārt daļā par pienākuma noteikšanu veikt dzīvojamās mājas kāpņu telpas remontu spriedumu atstāt negrozītu.
Atmaksāt [pers. A] iemaksāto drošības naudu 284,57 EUR (divi simti astoņdesmit četri euro, 57 centi).
Spriedums nav pārsūdzams.

Tiesību aktu saraksts

Dzīvojamo māju pārvaldīšanas likuma (pieņemts 04.06.2009.)
1.panta 3.punkts,
6.panta pirmās daļas 1. un 2.punkts
otrās daļas 1.punkts
trešā daļa
piektā daļa
10.panta trešā daļa

Dzīvokļa īpašuma likuma 10.panta 1. un 2.punkts

Likuma ,,Par valsts un pašvaldību dzīvojamo māju privatizāciju” (pieņemts 21.06.1995.)
50.panta trešās daļas 1.punkts
ceturtā daļa
piektā daļa
septītā daļa

Ministru kabineta 2008.gada 9.decembra noteikumi Nr. 1014 ,,Kārtība, kādā aprēķināma maksa par dzīvojamās mājas pārvaldīšanu un apsaimniekošanu”

Ministru kabineta 2010.gada 28.septembra noteikumu Nr. 907 „Noteikumi par dzīvojamās mājas apsekošanu, tehnisko apkopi, kārtējo remontu un energoefektivitātes minimālajam prasībām”