Dzīvokļu īpašnieku biedrības izveide

Latvijas Republikas Augstākās tiesas
Civillietu departamenta
2016. gada 29. novembra
SPRIEDUMS
Lieta Nr. C32294611
SKC–344/2016

Latvijas Republikas Augstākās tiesas Civillietu departaments šādā sastāvā: 
tiesnese referente A.Briede
tiesnesis I.Bisters 
tiesnese M.Senkāne
rakstveida procesā izskatīja civillietu sakarā ar DzĪB „[nosaukums]” un maksātnespējīgās SIA „Jauna Vide.LV” kasācijas sūdzībām par Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2013.gada 20.decembra spriedumu [pers. A] prasībā pret SIA „Jauna Vide.LV” un DzĪB „[nosaukums]” par dzīvokļu īpašnieku kopības lēmuma un apsaimniekošanas līguma atzīšanu par spēkā neesošu.
Aprakstošā daļa
[1] [Pers. A] 2011.gada 26.maijā cēlis tiesā prasību pret dzīvokļu īpašnieku biedrību „[nosaukums]” (turpmāk – DzĪB „[nosaukums]”) un SIA „Jauna Vide.LV”, kurā lūdzis:
1) atzīt par spēkā neesošu dzīvokļu īpašnieku biedrības „[nosaukums]” 2010.gada 29.novembra protokolu daļā (jautājums Nr.2), ar kuru „uzdots valdei veikt tirgus izpēti daudzdzīvokļu dzīvojamās mājas apsaimniekošanas jomā un veikt konkursu/aptauju dzīvojamās mājas [adrsese], Rīgā, nodošanu apsaimniekošanā trešajai personai uz līguma pamata un parakstīt šo līgumu mājas [adrese], Rīgā, dzīvokļu īpašnieku vārdā un informēt ēkas iedzīvotājus uzreiz pēc parakstīšanas”;
2) atzīt par spēkā neesošu 2011.gada 25.februāra nekustamā īpašuma apsaimniekošanas līgumu, kas noslēgts starp dzīvokļu īpašnieku biedrību ,,[nosaukums]” un SIA ,,Jauna Vide.LV”;
3) atmaksāt samaksāto valsts nodevu 50 LVL.
Prasības pieteikumā norādīts, ka prasītājam pieder dzīvokļa īpašums Nr.[adrese], Rīgā. Dzīvokļu īpašnieku kopsapulces protokols un uz tā pamata parakstītais līgums ir nelikumīgs un atzīstams par spēkā neesošu, jo DzĪB „[nosaukums]” nebija tiesīga noslēgt līgumu ar SIA „3X namu apsaimniekošana” (pēc nosaukuma maiņas SIA „Jauna Vide.LV”). Lēmumus par apsaimniekošanas līguma slēgšanu var pieņemt tikai dzīvokļu īpašnieku kopība vai arī biedrība, ja tai izsniegts Dzīvokļa īpašuma likuma prasībām atbilstošs pilnvarojums. Tā kā ēkā [adrese], Rīgā, atrodas 65 dzīvokļu īpašumi, saskaņā ar Dzīvokļa īpašuma likuma 17.panta septīto daļu pilnvarojumam būtu jāpiekrīt 2/3 no dzīvokļu īpašniekiem, t.i., 44 dzīvokļu īpašniekiem. Taču šādu dokumentu, kurā 44 dzīvokļu īpašumu īpašnieki deleģē biedrībai pieņemt lēmumu par apsaimniekotāja maiņu, nav. Atbilstoši protokolam „par” balsojuši 36, bet „pret” – 8, kas neveido 2/3 no kopīpašnieku skaita. Tādējādi 2010.gada 29.novembra protokolu (jautājumu Nr.2) un 2011.gada 25.februāra nekustamā īpašuma apsaimniekošanas līgumu ir pamats atzīt par spēkā neesošu.
[2] Ar Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona tiesas 2012.gada 19.septembra spriedumu prasība noraidīta.
[3] Atbildētāja SIA „Jauna Vide.LV” 2013.gada 24.aprīlī pasludināta par maksātnespējīgu.
[4] Izskatījusi lietu sakarā ar prasītāja apelācijas sūdzību, Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija 2013.gada 20.decembrī nospriedusi prasību apmierināt daļēji – atzīt par spēkā neesošu 2011.gada 25.februāra nekustamā īpašuma apsaimniekošanas līgumu un no atbildētājām prasītāja labā piedzīt tiesas izdevumus 50 LVL no katras, bet valsts ienākumos – ar lietas izskatīšanu saistītos izdevumus 8,18 LVL no katras.
Spriedums pamatots ar tālāk minētajiem argumentiem.
[4.1] Kā izriet no lietas materiāliem, 2010.gada 29.novembra dzīvokļu īpašnieku kopsapulcē tika izlemti divi jautājumi:
1) par dzīvojamās mājas [adrese], Rīgā, dzīvokļu īpašnieku biedrības dibināšanu un biedrības statūtu apstiprināšanu;
2) par dzīvokļu īpašnieku biedrības valdes pilnvarojumu izskatīt iespējas un veikt tirgus izpēti daudzdzīvokļu dzīvojamās mājas apsaimniekošanas jomā, izstrādāt un veikt konkursu/aptauju par dzīvojamās mājas nodošanu apsaimniekošanā trešajai personai uz līguma pamata un šī līguma parakstīšanu, informējot ēkas iedzīvotājus uzreiz pēc parakstīšanas.
Kaut arī dzīvokļu īpašnieku kopsapulce nolēma izveidot DzĪB „[nosaukums]”, līgumu par dzīvojamās mājas apsaimniekošanu ar šo biedrību dzīvokļu īpašnieki nenoslēdza un šāds līgums kopsapulcē netika apstiprināts, kā to paredzēja likuma „Par dzīvokļa īpašumu” 27.2 pants.
[4.2] Līgums par nekustamā īpašuma [adrese], Rīgā, apsaimniekošanu noslēgts tikai 2011.gada 25.februārī – laikā, kad spēkā stājās Dzīvokļa īpašuma likums, kura normas apsaimniekošanas kārtību regulē atšķirīgi no likuma ,,Par dzīvokļa īpašumu”.
Dzīvokļa īpašuma likuma 16.pantā noteikts, ka dzīvokļu īpašnieku kopība ir tiesīga izlemt ikvienu jautājumu, kas attiecas uz kopīpašumā esošo daļu. Dzīvokļu īpašnieku kopība, noslēdzot attiecīgu līgumu, var pilnvarot citu personu izlemt kopības kompetencē esošu jautājumu, izņemot šā panta otrajā daļā minētos jautājumus. Saskaņā ar šā panta otrās daļas 8.punktu vienīgi dzīvokļu īpašnieku kopība ir tiesīga pieņemt lēmumu par atsevišķu vai visu dzīvojamās mājas pārvaldīšanas darbību uzdošanu pārvaldniekam.
Lietā nav pierādījumu, ka dzīvojamās mājas [adrese], Rīgā, dzīvokļu īpašnieku kopība būtu pieņēmusi lēmumu par dzīvojamās mājas pārvaldīšanas darbību uzdošanu SIA „3X namu apsaimniekošana”. Kopība nav arī pilnvarojusi, kā tas paredzēts Dzīvokļa īpašuma likuma 16.panta otrās daļas 4.punktā, DzĪB „[nosaukums]” slēgt šādu līgumu ar SIA ,,3X namu apsaimniekošana”. Līdz ar to DzĪB „[nosaukums]” nebija tiesības pirms lēmuma pieņemšanas 2011.gada 25.februārī noslēgt līgumu. Pie šādiem apstākļiem prasība daļā par nekustamā īpašuma apsaimniekošanas līguma atzīšanu par spēkā neesošu ir apmierināma.
[4.3] Ņemot vērā, ka dzīvojamās mājas [adrese], Rīgā, dzīvokļu īpašnieku pirmā kopsapulce tika sasaukta 2010.gada 29.novembrī, t.i., pirms tam, kad [pers. A] savas īpašuma tiesības uz dzīvokli bija reģistrējis zemesgrāmatā, prasītājs atbilstoši Civillikuma 994.panta nosacījumiem nav tiesīgs apstrīdēt tos dzīvokļu īpašnieku kopsapulces lēmumus, kuri pieņemti pirms viņa dzīvokļa īpašuma tiesību reģistrācijas zemesgrāmatā, un tie viņam ir saistoši, kā tas bija noteikts likuma ,,Par dzīvokļa īpašumu” 27.1 panta piektajā daļā. Tādējādi prasība daļā par kopsapulces protokola (jautājuma Nr.2) atzīšanu par spēkā neesošu ir noraidāma.
[4.4] Saskaņā ar Civilprocesa likuma 41.panta pirmo daļu no atbildētājām prasītāja labā piedzenami tiesas izdevumi 50 LVL no katras, bet valsts ienākumos – ar lietas izskatīšanu saistītie izdevumi 8,18 LVL no katras (Civilprocesa likuma 39.panta pirmās daļas 5.punkts).
[5] Atbildētājas DzĪB „[nosaukums]” un maksātnespējīgā SIA „Jauna Vide.LV” (turpmāk – MSIA „Jauna Vide.LV”) iesniegušas kasācijas sūdzības par Rīgas apgabaltiesas 2013.gada 20.decembra spriedumu.
[5.1] DzĪB „[nosaukums]” kasācijas sūdzību iesniegusi par spriedumu daļā, ar kuru apmierināta prasība, norādot šādus argumentus:
[5.1.1] tiesa nepareizi iztulkojusi likuma „Par dzīvokļa īpašumu” 27.2 pantu (redakcijā līdz 2010.gada 31.decembrim). Pretēji tiesas secinātajam, minētā panta pirmajā daļā paredzētās dzīvokļu īpašnieku tiesības lemt par daudzdzīvokļu mājas kopīpašumā esošās daļas pārvaldīšanas un apsaimniekošanas formu dzīvokļu īpašnieku sabiedrības vai Civillikumā noteiktajā kārtībā savstarpēji noslēgtā līguma veidā nozīmē to, ka dzīvokļu īpašnieki var izvēlēties sev piemērotāko apsaimniekošanas formu, proti, vai nu pašiem slēgt līgumu ar apsaimniekotāju, vai izveidot biedrību, kura attiecīgi pati apsaimniekos māju vai arī noslēgs līgumu ar apsaimniekotāju. Dzīvokļu īpašniekiem nav obligāti pašiem jāslēdz apsaimniekošanas līgums, viņi šo uzdevumu var deleģēt dzīvokļu īpašnieku biedrībai, kas konkrētajā gadījumā arī tika izdarīts – dzīvokļu īpašnieki kopsapulcē pieņēma lēmumu dibināt biedrību, uzdot tai izraudzīties apsaimniekotāju un noslēgt apsaimniekošanas līgumu dzīvokļu īpašnieku vārdā. Savukārt minētā panta otrajā daļā paredzētās tiesības dzīvokļu īpašniekiem apstiprināt apsaimniekošanas līgumu nebūt nenozīmē to, ka dzīvokļu īpašniekiem ir aizliegts pilnvarot dzīvokļu īpašnieku biedrību izraudzīties apsaimniekotāju un ka biedrības noslēgtais apsaimniekošanas līgums bez tā apstiprināšanas kopsapulcē ir spēkā neesošs. Dzīvokļu īpašnieku kopsapulce var pieņemt lēmumu par biedrības dibināšanu, tās pilnvarošanu, veikt apsaimniekotāja izraudzīšanos un noslēgt apsaimniekošanas līgumu dzīvokļu īpašnieku vārdā (5.punkts). Līdz ar to, ja ir saņemts šāds deleģējums, līgumu vēlāk apstiprināt dzīvokļu īpašnieku kopsapulcē nav nepieciešams;
[5.1.2] tiesa nepareizi uz lietas apstākļiem attiecinājusi Dzīvokļa īpašuma likuma 16.panta pirmo daļu, jo neņēma vērā, ka biedrības tiesības slēgt apsaimniekošanas līgumu ar SIA „3X namu apsaimniekošana” izrietēja ne tikai no kopības piešķirtā pilnvarojuma. DzĪB „[nosaukums]” darbojās ne tikai kā dzīvokļu īpašnieku kopības pilnvarotais pārstāvis, bet arī kā pašas dzīvokļu īpašnieku kopības izveidota institūcija, kas tika dibināta ar konkrētu un nepārprotamu mērķi – risināt ar dzīvojamās mājas pārvaldīšanu un apsaimniekošanu saistītus jautājumus, tostarp, slēgt apsaimniekošanas līgumus ar trešajām personām. Tātad šis nav tas gadījums, kad, noslēdzot pilnvarojuma līgumu, izlemt kādu dzīvokļu īpašnieku kopības kompetencē esošu jautājumu tika pilnvarota kāda cita persona. DzĪB „[nosaukums]” nav uzskatāma par „citu personu” Dzīvokļa īpašuma likuma 16.panta pirmās daļas izpratnē.
[5.2] MSIA „Jauna Vide.LV” kasācijas sūdzību iesniegusi par spriedumu daļā, ar kuru piedzīti tiesas izdevumi, norādot, ka tiesa pārkāpusi Civilprocesa likuma 43.panta pirmās daļas 10.punktu un 563.panta otro daļu, jo tiesas izdevumus piedzinusi no lietas dalībnieka, kuram ir pasludināta maksātnespēja. Spriedums šajā daļā faktiski nav izpildāms.
[6] Rakstveida paskaidrojumos sakarā ar DzĪB „[nosaukums]” kasācijas sūdzību prasītājs norādījis, ka apelācijas instances tiesas sprieduma atcelšanai nav pamata.
Motīvu daļa
[7] Pārbaudījis sprieduma likumību attiecībā uz personām, kas to pārsūdzējušas, un attiecībā uz argumentiem, kas minēti kasācijas sūdzībās, kā to nosaka Civilprocesa likuma 473.panta pirmā daļa, Civillietu departaments atzīst, ka spriedums atceļams daļā, ar kuru no MSIA „Jauna Vide.LV” valsts ienākumos piedzīti ar lietas izskatīšanu saistītie izdevumi, bet pārējā pārsūdzētajā daļā atstājams negrozīts.
[8] Civillietu departaments kā nepamatotus noraida DzĪB „[nosaukums]” kasācijas sūdzības argumentus par likuma „Par dzīvokļa īpašumu” 27.2 panta (redakcijā līdz 2010.gada 31.decembrim) un Dzīvokļa īpašuma likuma 16.panta nepareizu piemērošanu (sk. sprieduma 5.1.punktu).
Atbilstoši minētajās normās noteiktajam dzīvokļa īpašnieka (īpašnieku kopsapulces) kompetencē ir izlemt, pirmkārt, kādā formā dzīvojamā māja tiks pārvaldīta un apsaimniekota, otrkārt, kas būs pārvaldnieks, treškārt, kādas būs pārvaldnieka veicamās pārvaldīšanas darbības.
Konkrētajā gadījumā daudzdzīvokļu dzīvojamās mājas [adrese], Rīgā, apsaimniekošanas līgumu ar SIA „3X namu apsaimniekošana” 2011.gada 25.februārī ir noslēgusi DzĪB „[nosaukums]”.
No lietas materiāliem izriet, ka DzĪB „[nosaukums]” ir dzīvokļu īpašnieku izveidota biedrība. Norādei kasācijas sūdzībā, ka biedrība ir dzīvokļu īpašnieku kopības izveidota institūcija, nav nozīmes, jo dzīvokļu īpašnieku kopības lēmums izveidot biedrību, kaut arī ar mērķi apsaimniekot konkrēto dzīvojamo māju, šai biedrībai automātiski nepiešķir tiesības veikt nama apsaimniekošanu. Vēl jo vairāk, tāds lēmums šai biedrībai nepiešķir tiesības īpašnieku vietā uzdot citai juridiskai personai pārvaldīt un apsaimniekot māju, jo tādas tiesības ir tikai un vienīgi dzīvokļu īpašniekiem – kopībai (Dzīvokļa īpašuma likuma 16.panta otrās daļas 8.punkts).
Par pierādījumu dzīvokļu īpašnieku izveidotās biedrības tiesību un pienākumu apjomam varētu kalpot pārvaldīšanas līgums, kurā būtu uzskaitītas biedrībai uzdotās pārvaldīšanas darbības. Taču, kā to konstatējusi apelācijas instances tiesa, tāds līgums nav nedz noslēgts, nedz apstiprināts dzīvokļu īpašnieku kopsapulcē, kas kasācijas sūdzībā netiek apstrīdēts. Līdz ar to, neesot pierādījumiem par biedrībai piešķirtā pilnvarojuma apjomu, apgalvojumi kasācijas sūdzībā, ka biedrība darbojusies kā dzīvokļu īpašnieku kopības pilnvarots pārstāvis, nav pamatoti.
Tādējādi, nekonstatējot nedz atbilstošu dzīvokļu īpašnieku kopības lēmumu par pārvaldīšanas darbību uzdošanu SIA „3X namu apsaimniekošana”, nedz pilnvarojumu DzĪB „[nosaukums]” slēgt šādu līgumu ar SIA „3X namu apsaimniekošana”, tiesa pamatoti 2011.gada 25.februārī noslēgto līgumu atzinusi par spēkā neesošu.
Likuma „Par dzīvokļa īpašumu” 27.2 panta (redakcijā līdz 2010.gada 31.decembrim) un Dzīvokļa īpašuma likuma 16.panta normas tiesa uz lietā nodibinātiem apstākļiem attiecinājusi pareizi atbilstoši to saturam un jēgai. DzĪB „[nosaukums]” kasācijas sūdzībā norādītais nav pamats sprieduma atcelšanai.
[9] Civilprocesa likuma 43.pants nosaka izņēmumus no vispārīgiem noteikumiem par tiesas izdevumiem. Šajā pantā norādīti gadījumi, kad lietas dalībnieki atbrīvoti no tiesas izdevumu samaksas valsts ienākumos. Saskaņā ar minētā panta pirmās daļas 10.punktu no tiesas izdevumu samaksas valsts ienākumos atbrīvoti administratori prasībās, kas celtas to personu labā, kurām pasludināts juridiskās personas maksātnespējas process (..).
Minētās normas mērķis ir atbrīvot administratorus no tiesas izdevumu samaksas valsts ienākumos visa tiesvedības procesa gaitā par jautājumiem, kas skar par maksātnespējīgu atzītas personas intereses (sk., piemēram, Augstākās tiesas Senāta 2010.gada 27.janvāra lēmumu lietā Nr. SPC-43/2010, 2012.gada 17.oktobra sprieduma lietā Nr. SKC-688/2012 18.punktu, 2012.gada 25.oktobra lēmumu lietā Nr. SKC-2207/2012).
Kā redzams no lietas materiāliem, pārsūdzētā sprieduma taisīšanas brīdī SIA „Jauna Vide.LV” bija atzīta par maksātnespējīgu.
Civilprocesa likuma 42.panta trešajā daļā nostiprināts princips, ka tiesas izdevumi nav piedzenami no personas, kas atbrīvota no tiesas izdevumu samaksas, ko apelācijas instances tiesa, piedzenot no maksātnespējīgas uzņēmējsabiedrības tiesas izdevumus valsts labā, nav ievērojusi. Tāpēc Rīgas apgabaltiesas spriedums daļā, ar kuru no MSIA „Jauna Vide.LV” valsts ienākumos piedzīti ar lietas izskatīšanu saistītie izdevumi 8,18 LVL, atceļams, nenododot lietu šajā daļā jaunai izskatīšanai.
Savukārt spriedums daļā, ar kuru no MSIA „Jauna Vide.LV” piedzīti tiesāšanās izdevumi prasītāja labā, atstājams negrozīts, jo likums neparedz maksātnespējīgu uzņēmējsabiedrību atbrīvot no pienākuma atlīdzināt otrai pusei tās samaksātos tiesas izdevumus.
Rezolutīvā daļa
Pamatojoties uz Civilprocesa likuma 474.panta 2.punktu, Civillietu departaments
nosprieda
Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģijas 2013.gada 20.decembra spriedumu daļā, ar kuru no MSIA „Jauna Vide.LV” valsts ienākumos piedzīti ar lietas izskatīšanu saistītie izdevumi 8,18 LVL atcelt, nenododot lietu šajā daļā jaunai izskatīšanai.
Pārējā pārsūdzētajā daļā spriedumu atstāt negrozītu, bet kasācijas sūdzības noraidīt. 
Spriedums nav pārsūdzams.

Tiesību aktu un tiesas nolēmu saraksts
Dzīvokļa īpašuma likuma 16.panta otrās daļas 8.punkts
Likuma „Par dzīvokļa īpašumu” 27.2 pants (redakcijā līdz 2010.gada 31.decembrim)

Lieta C04238106 Augstākās tiesas Senāta 2012.gada 17.oktobra sprieduma Nr. SKC-688/2012
Lieta C04313810 Augstākās tiesas Senāta 2012.gada 25.oktobra lēmumu Nr. SKC-2207/2012 
Augstākās tiesas Senāta 2010.gada 27.janvāra lēmumu lietā Nr. SPC-43/2010